TYSKLAND-OCKUPERADE NORGE 1942
Filmen är tillägnad de norrmän-
- vars mod hindrade Nazityskland från att få atombomben.
Man har försökt döda rikskommissarien.
15 civila från Telemarken ska skjutas.
- Gillar ni det? - Mycket intressant.
- Vi känner till ert arbete, Nilssen. - Vi experimenterar med tungt vatten.
Nilssen, tiden är inne att omsätta detta i praktiken.
Ni har experimenterat nog.
Detta rum är väldigt betydelsefullt för oss.
En dag kanske ni inser vad ni sett. Glöm konstgödsel.
Ni ska öka produktionen av tungt vatten med 400%.
- 5000 kilo till nästa påsk. - Det är omöjligt.
- Det är inte omöjligt. - Måste man, går allt att genomföra.
- Rikets framtid står på spel. - Man har arbetat fram alla detaljer.
- En modifikation av deuteriumformeln. - Vad är orsaken? Jag förstår inte.
Det var en exekutionspluton.
Se det som en varning. Major Frick ansvarar för säkerheten.
Den kommer att vara maximal.
Halt! Papper.
Idiot!
- Doktor Pedersen. - Han är upptagen.
- Du kan inte bara tränga dig på. - Hur länge kommer han att vara där?
- Kanske hela eftermiddagen. - Då väntar jag.
Stäng dörren!
- Såg du inte den röda lampan? - Ursäkta mig. Jag vill prata med dig.
- Detta är ett mörkrum. Lampan lyste. - Jag har ett meddelande.
Jag hör av mig.
- Vad vill du? - Jag kommer från Telemarken.
- Nära Hydro-fabriken. - Jag frågade inte var du är född.
Chefsingenjör Nilssen skickade mig.
Han vill ha din åsikt. Han säger att bara du kan förstå dig på det.
Meddelandet finns i den här.
- Är det någon slags studentskämt? - Nej, jag är ingen student.
Den innehåller ett oframkallat negativ. Öppna den.
Vem är du?
Knut Straud. Jag strider mot nazisterna.
Åk tillbaka till ditt sågverk. Jag är inte intresserad av dina meddelanden.
- Förstår du? - Jag har precis sett hur du arbetar.
Jag kramar hellre en norska än dödar ett dussin om dagen. Se här.
Varje gång ni attackerar tyskarna skjuts 12 civila. Är det så ni arbetar?
Behåll det. Gå härifrån och ta med dig din tandkräm.
Många riskerade livet för att du skulle få den här.
Jag måste till England.
Vänta lite.
- Utresetillstånd. Namn? - Jan Christensen.
- Adress? - Kungsgatan 640, Trondheim.
- Ska ni resa till Trondheim? - Ja.
Vi har kontaktat London. De väntar oss.
- Ursäkta. Min fru är lite klumpig. - Nej, det var mitt fel.
- Hur långt ska ni åka? - Så långt det går.
- Hur långt går hon? - 12 besättningsmän, 8 passagerare.
Vi behöver bara lite dimma och trollens hjälp.
Tror en stor pojke som du på troll?
Ni vet vad ni ska göra.
Tryck på den här så kommer kulorna ut där.
Vi tar över fartyget i lagens och den norska regeringens namn.
Vi ska till England. Ni har ett val. Att vara fria eller bli krigsfångar.
God kväll. Rör er inte.
Vi tar över fartyget i kungens namn.
Se upp!
- Jävla förrädare. - Rätt åt honom.
Vad kan vi göra för er?
Hjälp oss.
Gott folk, ni behöver inte oroa er. Vi har bara ändrat resrutt.
Vi ska i stället åka till England.
Nu eller aldrig, kapten.
Ni kommer inte över Nordsjön levande. Fiendens flyg upptäcker er.
- Den risken får vi ta. - Det finns tusentals minor.
Varken britterna eller tyskarna har gett oss nån karta.
- Tror ni på troll? - Ja, det gör han.
Jag också. Vi får hålla utkik. England, kapten.
- Sydsydväst. - Aj aj, sir.
Tack, kapten.
Minor!
Gira babord.
Vad är det som pågår?
Vi sprängs i luften. Hämta den där båtshaken.
Full back.
Håll i repet.
Min uppgift är att ta dig till London helskinnad!
Pass.
- Vad är egentligen tungt vatten? - Väteatomerna är tungt väte.
- Det används i studier av atomenergi. - Varför ökar tyskarna produktionen?
I formeln jag fick av Nilssen har tyskarna tillsatt ännu en komponent.
Jag vill att Einstein och Oppenheimer tittar på formeln.
Ni måste veta mer om ni kom ända till England.
Jag fruktar något. Stämmer det får vi snart reda på det.
Jag tar täten.
Mina herrar... Tack så mycket.
Det här är professor Logan.
Jag har något jag borde berätta.
Vi har haft ett kort och smärtsamt möte med premiärministern.
Denna rapport kom från Washington i morse.
Vi har fått vissa uppgifter av doktor Pedersen från Norge.
Einstein, Fermi, Oppenheimer har överlagt-
- och den vetenskapliga och militära åsikten i USA är...
...att tyskarna kan ligga före oss vad gäller klyvning av atomer.
Om de ligger före oss och har en atombomb så vinner de kriget.
Där är du, Knut. Hur står det till? Kom in.
Kom in, mr Straud. Varsågod och sitt.
Vi har undersökt saken och Washington håller med om-
- att fabriken som tillverkar tungt vatten måste förstöras.
Bombning vore det bästa.
Men vi vill undvika att civila dör.
Det vill även Norges regering. Jag föreslår att dr Pedersen-
- och mr Straud som känner till trakten åker till Telemarken.
Ni ska se om det går att genomföra en attack med kommandosoldater.
- Överenskommet? - Ja.
- Hur kommer vi tillbaka till Norge? - På det enklaste sättet. Fallskärm.
Vi är flera mil ur kurs, men jag vet var vi är.
- Visst är det vackert? - Ja, om man vore en ren.
Vad gör vi nu?
En av mina radiooperatörer har kontakt med London.
Vad gör vi nu då?
Över det där berget. Ännu en av mina operatörer.
Det här stället känner jag till.
Knut Straud!
- Kom in. Hur mår du? - Bra.
- Underbart att se dig. - Hej, Anna.
- Vad gör du här? - Vi tittar bara in på en kopp kaffe.
Farbror...
- Vad är det? - Rolf är här.
Vad gör du här? Mr Straud, alltid trevligt att träffas.
- Känner ni också varandra? - Vi har träffats.
- Visste inte att ni var goda vänner. - Och du?
Vi utsätter er för fara genom att vara här.
- Vi arbetar för motståndsrörelsen. - Du kan inte mena allvar.
- Han drog med mig. - Var det så klokt, Knut?
- Ni verkar känna varandra bra. - Alla känner alla här.
Låt mig presentera min ex-fru. Kan du sätta på kaffe?
Det hinner jag inte, jag arbetar för motståndsrörelsen.
- Inte båda två, det vore löjligt. - Du ser hemsk ut.
- Vi har varit ute i två dagar. - Kläder och vatten finns där uppe.
- Ni borde gå upp till sovrummet. - Du kan väl vägen?
Ja, det kan jag. Följ mig.
- Konstigt att ha honom här igen. - Varför? Ni delade säng i två år.
Ni gick knappt ur den.
- Du borde sova. - Jag är här i tjänsten.
För att diskutera taktik med en kollega.
- Hur är det med ditt motstånd? - Bra. Och ditt?
Det var bra tills jag träffade den där pojkscouten Knut.
Jag har haft ett gott liv och se var jag befinner mig nu.
Man blir utmattad av att överlämna sig till andra.
Du överlämnar dig bra. Det har du alltid gjort.
Jag är inte din fru nu.
- Du är inte någons fru. - Gå och lägg dig.
Visst.
- Det skulle du vilja, va? - Att träffa dig?
- Du vet vad du föddes till. - Nej.
Säg de där sakerna till mig. Du vet vad jag menar.
Du är dig lik. Du är min älskade.
Ja, det är du.
Det är fel ord, Rolf.
Det är inte så lätt att förföra din förra fru. Det är lättare med elever.
Jag litar inte på dig längre.
Gå, snälla.
Snälla.
Sov gott.
Vi sänder härifrån. Det är för farligt från huset.
Jag ser till att Nilssen kommer till kyrkan.
Var försiktig, farbror. Stan är full av tyskar.
- God jul, farbror. Vi ses i kyrkan. - God jul.
- Sigrid. - Är det Arnes fru?
Jag har ett meddelande från Arne. Han är i England. Han mår bra.
Jag har ett meddelande till honom. Han blir pappa i vår.
De har sina 5000 kilo tungt vatten i påsk.
Bokmärket är en mikrofilm som visar fabriken i detalj.
Rör med ammoniak och väte.
Du ser hur nära byn den ligger.
Se så nära deras hem fabriken ligger.
Titta på kaninen.
Landminor.
Kom.
Ursäkta mig.
- Jag har inte sett er i Rjukan förut. - Jag besöker min fästmö över julen.
Jag förstår, er fästmö. Så charmerande.
- Vad heter han? Hon ska svara. - Jan Christensen.
Får jag se era identifikationspapper.
- Er psalmbok? - Ja, sir.
Tack. Auf widersehen.
Jag önskar er en god jul.
- Vad tycker du om vår stad? - Jag gillar den.
- Du skulle sett slädparaden. - Varje november.
- Man ser facklorna miltals bort. - Snön var vitare då.
Ja, den lystes upp. Sen kastade vi snöbollar på facklorna.
En detaljerad ritning över fabriken.
De har 1500 kilo tungt vatten som ska fraktas till Tyskland.
- Vad ska vi meddela London? - Vi kan bara säga en sak.
En attack från marken är omöjlig.
Vi rekommenderar den alternativa metoden.
- Menar du att de ska bomba? - Ja.
- Förstöra Rjukan och alla i den? - Förmodligen.
Det är omöjligt att bomba. Fabriken ligger i ett trångt pass.
Bron är smal och 20 meter lång. Två män kan stå emot en hel bataljon.
Jag kan gå in med tio man och spränga den i luften.
- De har beväpnade män överallt. - Utan att ödelägga en hel by.
- Taggtråd, landminor... - 6000 människoliv!
- Detta är något som rör hela världen. - Jag skiter i världen.
Det är min stad och deras stad. Vi bor där. Det handlar om människor!
De sköt gisslan på grund av er. Detta är viktigare än att spränga lastbilar.
- Jag gjorde mitt jobb. - Och jag gör mitt!
Jag tycker inte om det, men jag bad inte om det.
Anna... Du bor här. Det är naturligt att du vill rädda livet på dem.
Men det här måste göras. Det är viktigt.
- Så viktigt att 6000 måste dö? - Ja.
Varför är tungt vatten så viktigt?
- Det får jag inte berätta. - Jag vill veta och du ska berätta.
Jag berättar ingenting.
Tror du jag offrar 6000 människors liv för att du säger det?
Varför? Jag vill veta och du ska berätta det.
Du vill veta vad det rör sig om. Okej, då ska jag berätta.
Det här är vad det rör sig om.
Förstår du? Klart du inte gör.
Sluta!
Jag trodde att ni var här för att slåss mot nazisterna.
Skicka varsin rapport och låt London ta beslutet.
Okej.
Anna, Knut och jag grälar, men vi lyckas ändå leva med varandra.
Jag vet att ni vill tillbaka till Norge.
Knut Straud och Rolf Pedersen väntar i bergen.
Huvud-attackstyrkan kommer om tre dagar.
Ni ska göra klart en landningsbana på sjön.
Lycka till.
- Vi har letat efter er överallt. - Vi har väntat på ert meddelande.
Det har inte kommit. Jag är utsvulten.
- Det kommer fler i morgon. - 50 brittiska soldater.
Jag har ett meddelande från Sigrid. Du blir pappa i vår.
- Hur mår hon? - Hon är gravid.
Rolf!
- Vem är du? - Jensen.
- Jag är ute och jagar. - Vad jagar du?
Följ med oss.
Jag ska inte säga ett ord. Jag lovar.
Jag bor i Haukeli. De vet vem jag är.
Jag avskyr nazisterna. Min fru sitter i ett Gestapo-fängelse.
- Hennes far heter John Trend... - Trend?
- Motståndsrörelsens ledare? - Ja.
- Det stämmer. - Skjut honom.
- Nej, vi behåller honom. - Vi kan inte riskera allt.
- Jag håller med Knut. - Jag tycker att Rolf har rätt.
Vi röstar. De som är emot att skjuta honom.
Ta av dig skidorna.
Lyssna.
Jag kan inte tro det.
- De var inte ens norska. - Hela operationen är över.
- Vilket slöseri. - Det ska inte vara förgäves.
Vi gör det i kväll. Som om de vore med oss. Samma plan.
Vi känner alla till den. Vi ska ta oss in i fabriken och fullfölja uppdraget.
- Du är galen. - Vi är bara nio man.
Vi kan inte vänta. Det tar månader innan de samlat ihop så mycket igen.
Det är vår enda chans. Då har de inte dött förgäves.
- De var 50, vi är bara nio. - Ni är inte ens nio.
Jag är ledsen, men jag ställer inte upp på ett omöjligt uppdrag.
Jo, det gör du, Rolf. Du följer med oss.
Du är den ende som känner till exakt var dynamiten ska placeras.
Det kommer att vara fullt av vakter där.
De har dödat hela attackstyrkan. De känner sig säkra.
- Vi har inte en chans. - 50 man dog.
De kom för att hjälpa oss. De var inte ens från Norge.
Vilka följer med mig i kväll?
Klockan är 23. 50. Vi tar på oss brittiska uniformer-
- så att inte tyskarna skjuter norsk gisslan sen.
Vi attackerar klockan 03. 15.
Du och Henrik går före och gör hål i staketet.
Sprängningstruppen består av Knut, Oli och mig.
Jensen, gå in.